Forbandede postkontrakt.
De her skal ind, som det første.
Lige et øjeblik.
Er han et forbandet fæ, -
- eller dum nok til at tro, at han opnår noget?
- Hvem? - Du ved sgu hvem.
- Hvem er du? - Det ved du sgu også godt.
Jeg ved, at siden sheriffen har lukket dig inde, efter jeg tog hjem i går, -
- og før jeg kommer her nu, -
- må du have dummet dig i mellemtiden.
Var du fuld?
Vi har mødtes.
Ved hotelbuffeten.
Ja.
Vi blev ikke introduceret.
Jeg er George Hearst.
Var du fuld, George Hearst?
Fyren her holdt dig vel ikke vågen?
Han snorkede eller fes ikke for meget, gjorde han, Mr. Hearst?
Han drak...
Nå, for fanden.
Svinet er sgu dødt, George.
Se, der sidder sgu en kniv i brystet på ham.
Er det din kniv, George Hearst?
Forbandede fæ.
Han er ikke den første, ormene får.
Han fortjener mere end bare at blive smidt i jorden, -
- selvom han var en stor nigger.
Jeg ved ikke, om det sparer meget tid at bruge det her trug.
Jeg hjælper dig med begravelsen.
Jeg skal alligevel derhen.
Du bliver ikke populær blandt de hvide folk.
Det spørgsmål følger mig, fra jeg vågner, til jeg går i seng:
"Hvordan står det til med min popularitet blandt hvide folk?"
Vi må vel hente ham.
Han er ikke for køn at se på.
Det er du heller ikke, Niggergeneral.
Så arresterede jeg Hearst.
Trak ham ved øret over i fængslet, hvor han er nu.
Hearst havde ingen forbindelse til Mr. Hostetler?
Kun at navnene begynder med H.
Det bliver en svær tid, Martha.
Det er Al Swearengen. Undskyld tidspunktet, -
- og at jeg kommer uanmeldt.
Kom indenfor.
Jeg forstyrrer.
- Mrs. Bullock. - Godmorgen, Mr. Swearengen.
Vil du have kød og æg?
- Kaffe, tak. - Sid ned.
Det er fint.
Huset.
Hvis du ikke skal spise, vil jeg gå.
Underviser lejrens børn.
Fremragende.
Jeg følger dig derover.
Det haster ikke.
Mr. Swearengen har sikkert noget vigtigt at tale med dig om.
I aftes, fra min balkon, -
- så jeg dig trække Hearst ved øret -
- til Utters fragtkontor.
Jeg ventede på, at du kom ud igen.
Jeg troede, du måske ville besøge mig, -
- og fortælle hvad fanden der foregår, -
- men du kom ikke.
Så sagde jeg til mig selv:
"Kan sheriffen -
- have taget en anden vej hjem, -
- måske gennem Chinaman's Alley?
Og hvad ville det sige om hans sindstilstand?"
Jeg var ikke i humør til snak.
"Al, travl aften, ikke meget at grine ad." Det kunne du have sagt.
"Vi kan tale en anden gang."
Jeg har også selv -
- søgt at være alene, -
- når jeg har lavet noget lort.
Det er det forkerte tidspunkt.
Nu da han har mistet Turner, og er blevet ydmyget af dig, -
- vil Hearst skrue bissen på.
Og vi, som kommer til at føle vreden, -
- burde søge sammen og tale med hinanden.
Alternativet er at flygte.
- Lyder det som en god idé? - Nej.
Sådan er vi ikke, -
- og det er måske en skam.
Følger du mig til skolen?
Ja.
Tak for kaffen.
Velbekomme, Mr. Swearengen.
Vi er næsten færdige, Sophia.
Det er koldt.
Ilden er gået ud.
Mr. Ellsworth tog af sted til minen tidligt i morges.
Han kyssede mig ikke godnat.
Du sov nok bare.
Hans skæg vækker mig altid.
Det gjorde det åbenbart ikke i aftes.
Sådan.
Du er mere end præsentabel.
Undskyld mig et øjeblik, så følger jeg dig i skole.
Godmorgen, Dan.
Jewel, der er kunder i butikken.
Jeg fik lige mit.
Hvordan...
Hvordan har du det?
Ja, drik det bare. Det er mindst min tredje kop.
Jeg er allerede et nervevrag.
Jeg ryster helt, og slår foden i gulvet, -
- som om jeg lytter til banjomusik. Pis.
- Al er her ikke. - Hvor så?
Jeg ved det ikke.
Det har nok noget at gøre med, at Bullock -
- trak Hearst ved øret, fra Tolliver's -
- til Utters depot.
Hvad fanden snakker du om?
Men her er Jewel.
Vi havde fået vores uoverensstemmelse ud af verden.
Hostetler og mig.
Han havde solgt mig stalden, -
- og ville flytte til Oregon, -
- da han samlede sit haglgevær op, snublede, -
- og skød sit sorte hoved af.
For fanden, Harry.
Og jeg frygter ingen gengældelse, fra min egen gud, -
- eller fra nogen djævelske udsendinge fra jordens dyb, -
- sendt, af hvilket bundt af forbandede -
- fjer og kattetænder -
- niggerracen end tilbeder.
Mine hænder er rene, -
- og mit hjerte -
- er roligt.
Så for fanden.
Harry.
Af sted, Richardson.
Stop den abessinier.
Jeg forstår dig ikke.
Hvis han tror, han kan leje et værelse.
Galt nok, at vi har en ansat.
- Hallo. - Hallo.
- Du kan ikke være her. - Min skat.
Din skat er voksen, Mor.
Kom her. Kom med om bagved.
Du kan være hos mig.
Hvor er du dejlig.
Hørte du det, Richardson? "Dejlig."
Ja.
Du gør det klart for Tolliver, at du ikke vil betro dig fuldt ud, -
- og han at ikke skal forvente, at det sker, -
- det er dit udgangspunkt.
- Keder jeg dig? - Nej.
Du vil ikke fortælle en vittighed eller danse en lille dans?
Jeg siger, at jeg er din mand, og aldrig fortæller om din trumf.
Tolliver tror, han kan se, hvad du ikke vil vise ham.
Jeg prøver på ikke at vise ham din trumf.
- Det er, hvad du skal gøre. - Hvad med Bullock?
Sig til Tolliver, at jeg ved, hvorfor Bullock gjorde det, -
- men jeg vil ikke sige det.
Det er fortroligt mellem mig og Mr. Swearengen, -
- som forklarede mig det.
Hvad mener Tolliver om det?
"Hverken knægten eller Swearengen ved, hvad Bullock laver.
Men det har jeg, Cy Tolliver, sneget ud af ham, -
- selvom han prøvede at undgå det. Jeg har styr på det pis."
Kom i sving og gå over og tal med ham.
Når du er færdig med at dagdrømme, kan du sende det her.
Hvordan har De det i dag?
Godt nok, Mr. Hearst.
Og De?
Godt nok.
Hvad skriver De om mig i avisen?
Der er intet at skrive, sir.
Har du noget til mig?
Nej, jeg har ikke.
En dollar og 25 cents, tak.
Prisen er steget med 25 cents.
Det var godt, vi fik talt sammen, Adams.
Det var klogt af Al at vælge dig som repræsentant.
Effekten af Hearsts arrest på -
- jeres samarbejde med Hearst...
Den satans Bullock.
Al har sine idéer om det.
Så snart han ikke uforvarende kan mislede dig, -
- vil han afsløre detaljerne.
Vil du ikke afslutte besøget med en af de bedre ludere?
Ellers tak.
Du kender Leon.
Lær ham lidt om at spille terninger.
Så snart jeg er færdig med at lære vand at løbe ned ad bakke.
Han tager mig for en køter, -
- som roder i de bidder, hans lakaj kaster til mig.
Swearengen.
Når Leon her -
- fortæller om din og Mrs. Ellsworths last, -
- sender du mig lige til Mr. Hearst, -
- så jeg kan sætte mig over for ham ved hans bord.
Gud velsigne dig, knægt.
Tak, Mr. Tolliver.
Jeg går hen i isenkrambutikken, Charlie.
Det vil jeg håbe.
Det er lidt for tidligt til at drikke.
Jeg tænkte, at jeg ville gå med dig.
Godmorgen, Charlie.
Godmorgen.
Du havde en travl nat, hører jeg.
Mine instrukser til dig var, at hver gang vi mødes, -
- skal Swearengen være med.
Forstået, Mr. Hearst, og jeg håber, -
- at en undtagelse kan retfærdiggøres.
Forklar dig.
Jeg ved ikke, hvad De tænker, -
- men Deres plan med Swearengen og jeg -
- havde at gøre med et nyt stadie.
Lejrens officielle anliggender og lignende.
Swearengen og jeg skulle uofficielt se til -
- Deres interesser.
Fordi småligheden, -
- og den selviske opførsel -
- som er fremherskende i dette hul, -
- gør det umuligt for mig at fokusere på -
- mit foretagendes behov.
Jeg kan tænke mig, hvordan det må være.
En mand af Deres klasse, som må bevæge sig -
- blandt de usle møgdyr...
Fortæl mig så hvorfor du er gået imod mine instrukser.
Jeg er snublet over en oplysning, -
- som kunne lade Dem overtage hele byen.
Jeg tænkte:
"Hvis jeg, ved at tale direkte til Mr. Hearst, -
- risikerer at sætte mig og Swearengen ud af spillet som mellemmænd, -
- så må det være sådan."
Hvad hvis jeg kunne give Dem adgang til Ellsworthlodden?
- Hvordan? - Damen -
- har genoptaget en gammel vane, som kan vende en persons liv på hovedet.
En af mine ansatte sælger det gudhjælpemig til hende.
Det er en vane, -
- som udsætter en person for alle mulige uheld, -
- specielt den type -
- som har med kvaliteten -
- af stoffet at gøre.
Gid, jeg havde vist det her i går.
Jeg må indrømme, -
- at ønsket om at følge Deres instrukser til punkt og prikke -
- kostede mig 24 timer.
Havde jeg vidst det, ville mine instrukser have -
- drejet sig om at fremskynde det uundgåelige.
I mellemtiden har jeg lidt visse tab.
Må Kaptajn Turner hvile i fred.
Jeg ville holde kæft nu, hvis jeg var Dem, Mr. Tolliver.
Tab og ydmygelser som, -
- på trods af min higen efter enkelhed, -
- får mig til at vælge en anden fremgangsmåde.
- Kan De lide det, sir? - Nej.
- Det kan De ikke? - Nej.
De måtte gerne holde op.
Jeg sad ikke blot fængslet i nat, jeg blev ført derhen ved øret.
- Den sindssyge sherif. - Af vores sindssyge sherif, ja.
Og havde i cellen...
Eller, hvis situationen skal beskrives præcist, sad sammen med -
- et rådnende lig i cellen ved siden af, -
- som vicesheriffen fandt fornøjelse i -
- at beskylde mig for at have myrdet.
Jeg føler mig derfor trængt -
- og vred, og det ser ud til, -
- at det for øjeblikket går ud over Deres øre.
Men på længere sigt -
- er min hensigt en anden.
Og mere kompleks.
Kan vi lade som om, dette er den længere sigt?
Så kan De godt slippe mig.
Undskyld.
Temperamentet løb af med mig.
Tænk ikke på det, sir.
Dræb hende ikke endnu.
Sådan havde jeg forstået det.
Du tror, du kan skinne på mig som solen.
"Leon, du er en fin fyr.
Du gav mig bankdamen.
Du har en stor fremtid sammen med mig."
Gå ad helvede til!
Tror du ikke, jeg ved, hvordan det ender?
Når bankdamen er død af en overdosis, -
- får jeg en kugle for panden, på en god dag.
Og på en dårlig dag -
- ville du skære lidt i mig først.
Nej! For fanden, din bondeknold.
Fik du dine 83 cent?
Eller hvor meget du nu tjener på at fryse nosserne af i en bæk.
Jeg kan sige stop, når jeg har lyst.
Tro ikke at jeg ikke har et kort i ærmet, Mr. T.
Ms. Stallworth opdragede mig ikke til at være dum, -
- jeg ved nok hvordan man -
- klarer en kilden...
Godmorgen, Mrs. Ellsworth.
- Godmorgen. - Jeg tager en smøg.
I orden, Trixie.
Jeg får ingen forsyninger.
Jeg ved ikke, hvornår jeg gør.
Så må du ændre leverandør.
Jeg gad vide, om vi ikke nærmer os -
- et punkt i samtalen, -
- hvor du taler om at hæve prisen.
I stedet for at spille smart, dame, -
- ville jeg prøve at finde en anden hobby.
Jeg kan se, at dine problemer med leverandøren -
- ikke har holdt dig tilbage.
Kan du?
Jeg er skæv og bliver ved at være det, -
- og i live oven i købet.
Du ser mig ikke igen.
Se så at komme af sted.
Lad hende være.
Hvis du fjerner pistolen, -
- kan du forklare dig.
Jeg dræber dig, hvis du bliver ved med at sælge til hende.
Fint. Helt i orden.
Jeg har set lyset.
Jeg vil ikke se hende skæv igen.
Men lov mig en ting, kælling.
Før du går efter mig, så spørg hende hvem hun købte af.
Jeg er ikke hendes dealer mere.
Må jeg gå nu?
Jeg ved det.
Gør du?
Ja, det gør jeg.
Leon har lige fortalt mig det.
Du har en ny dealer.
Du tager helt fejl, Trixie.
Og selvom du vil mig det bedste, kommer det ikke dig ved.
Gå ad helvede til, Mrs. Ellsworth.
Jeg er i færd med at foretage tilpasninger -
- i min komplicerede situation.
- En gang pis. - Tag dig ikke for mange friheder.
Du er afhængig igen, med et barn i huset.
Jeg har ikke brug for dig her længere.
Sikke en skam.
Jeg havde sådan håbet at kunne blive her for altid.
Jeg behøver ikke musik, når jeg boller.
Jeg har ikke brug for flere venner, end jeg har.
Og jeg opgiver at forstå den satan ovenpå.
En gådefuld mand, -
- Mr. Hearst.
Og du skal vide, -
- at gør han noget imod mig, som jeg ikke hører fra dig først, -
- får du skåret halsen over.
Du godeste.
Ser du de 200, du får?
Det gør jeg, ja, -
- ud af øjenkrogen.
Det betyder, at der er en bedre måde.
Overtag skranken.
Liberia.
Går det, at jeg er her?
Han kan ikke have noget imod, at du besøger din mor.
Her, i dit værelse.
Han gav mig værelset.
"Du bor her, Tante Lou.
Så kan folk sige, hvad de vil."
Fint.
Jamen dog.
Du har besøg, Tante Lou.
Min dreng, Mr. Hearst.
Min dreng, Odell.
Din dreng.
Goddag, Odell.
Goddag, sir.
Hvor har du været, Mr. Hearst? Lad mig lave morgenmad.
Du har fundet dig til rette, Odell, -
- her i rummet, som jeg gav din mor.
Jeg inviterede ham ind, sir.
Det var mig, der inviterede ham ind.
Godt, -
- nu da din mor har inviteret dig, -
- som et pludseligt indfald, kan vi sige, -
- håber jeg, at du også vil sige ja til min invitation, -
- som hotellets ejer, -
- og din mors arbejdsgiver.
Vil du ikke nok bo her, Odell?
Jo, sir. Mange tak.
Tak for venligheden.
Jeg er ikke sulten lige nu, Tante Lou.
Her er dit svar, Al.
Ti gange så meget havde ikke været nok.
Jeg burde have vidst det.
Så var det dig, som pengene kom fra.
Faktisk ikke, E.B.
Aha.
Hvis det er tilfældet, -
- kan du se min opførsel -
- som et udtryk for min loyalitet.
Forklar dig, -
- så får du dem måske tilbage.
Pengene kom fra Tolliver, -
- som ville have oplysninger, sagde han, -
- om Hearsts gøren og laden, -
- som jeg måtte have viden om som hotelbestyrer.
Er det ikke klart, -
- at jeg troede, du arrangerede det, for at teste mig?
Ellers må Tolliver tro, -
- selvom han kender vores fortid sammen, -
- at han kan komme til mig -
- og købe min loyalitet, som var jeg en luder.
Det ligner ikke Tolliver, -
- det er så ligefremt.
Jeg er helt enig. Ingen indledende manøvrer.
Det er Hearst.
Hearst. Er han en Caesar, -
- som har kampe til døden som underholdning?
Som myrder sine ansatte?
Som slår huller gennem muren?
En mindre rig mand ville være spærret inde.
Det er den nye stil.
Ad helvede til med det ny!
For fanden, Al, -
- er vi færdige her?
Gå tilbage til hotellet, E.B.
Red os.
Find på noget.
Gør jeg ikke altid det?
Vi kan tale om pengene en anden gang.
- Vi kunne forlade lejren. - Nej.
Nej, jeg ville...
Nej.
Bill ville trække først, -
- hvis han vidste, det kom til det.
Seth arresterede Hearst i stedet.
Kan man sige.
Hvad skal det betyde?
Det betyder, Mr. Star, -
- at efter han trak ham gennem lejren, i fuld offentlighed, -
- satte Seth ham i en celle, -
- ved siden af en mand han har fået myrdet, -
- som stadig har kniven siddende i brystet.
Og under min samtale med Hearst -
- måtte han tale til min røv.
Så lad os ikke forestille os, -
- at Hearst føler sig anstændigt behandlet.
Eller at han er færdig med os.
Hearst er på vej.
Så vi er tilbage ved Bill, -
- og ved at handle først, -
- hvilket kunne betyde et besøg hos Hearst selv.
Og de af hans mænd som overlever, -
- lokker du til at følge dig til lejren.
Lok svinene herhen -
- så Swearengen og Tollivers mænd kan ligge i baghold, -
- mens vi tager os af Hearst.
Lejren bliver splittet ad.
Hvor meget vil der være tilbage, -
- når Hearst er færdig?
Sagen er den, -
- at hvis jeg giver Mrs. Ellsworth en dødelig dosis på Tollivers ordre, -
- og kan sige han fik mig til det, -
- hvem ryger så som den næste?
Du er i en slem kattepine.
Og så sagde hun:
"Nej, nej. Det var fem okser og en kylling."
Bondehumor.
- Mr. Tolliver. - Følg med mig, Leon.
- Lad Con falde til ro. - Ja.
Vent.
- Vent? - Vent, for fanden.
Bliv ved med at sælge hende det du har solgt indtil nu.
Den vise mand kender sine grænser. Kom så af sted, knægt, -
- og fortsæt som hidtil.
Javel, Mr. Tolliver.
Røvhul.
- Er alt i orden? - Lad mig være.
Man skulle være luder igen.
Skrub af.
Vi mangler ikke folk.
Det var bare en talemåde, så rend mig.
Ikke en du bør bruge, din dumme kælling.
Det var bare en henkastet bemærkning.
"Man skulle være luder igen."
Du kan betjene kunderne i hans baglokale, hvis du så gerne vil.
Lad et beskidt svin fra minen, -
- med dårlig ånde og stinkende af pis og lort, -
- bolle hvert et hul i din krop.
Hvad er der med dig?
Jeg mister tålmodigheden med kællinger, som ikke ved, -
- hvor godt de har det.
Hun er på stoffer igen.
Hvem taler vi om?
Den forbandede Mrs. Ellsworth.
Jeg fortalte hende, jeg vidste det, -
- og at jeg sagde det åndssvage job op.
Ja, hvis ikke det hjælper, hvad kan så?
Hvad skulle jeg gøre?
Passe på dig selv, din skøre kælling.
Og skrub så ud herfra.
Goddag.
- Jeg troede, du var i banken. - Jeg glemte noget.
Jeg havde travlt med Sophia i morges.
Hvor har du været?
Ved udgravningerne.
Var Sophia ked af det?
Som du kan forestille dig.
Må jeg bede dig ændre holdning?
Jeg kan være en far for Sophia uden at være din mand.
Jeg holder meget af dig.
En aftale som vores -
- ville ikke være til at holde ud for dig.
Og jeg kunne ikke holde ud -
- at se dig gøre det mod dig selv.
Du får det bedre, når jeg rejser væk.
Jeg kan ikke undgå at bemærke, Mr. Blazanov...
Jeg er trist til mode.
Aha.
Jeg ser for mig -
- mine myrdede forældre.
De blev dræbt på deres gård, -
- mens jeg studerede i Petersburg.
Jeg forestiller mig deres lig, -
- som manden vi fandt på vores gåtur.
Vi er som blade i vinden, ikke sandt?
For tidens store begivenheder og udviklinger.
De sparede så meget op, -
- for at jeg kunne studere.
Jeg vil smage tærten.
Jeg så godt, du ikke havde smagt den.
Lækkert.
Og postgangen er blevet vældig hurtig.
Det er ikke en måned siden, jeg skrev.
27 dage.
Jeg holder styr på dagene, -
- så jeg ved, hvornår jeg kan forvente et tilbage.
Og at han sendte bud efter mig, -
- det skrev jeg for 27 dage siden.
Og jeg kan ikke forstå, -
- hvordan du kunne have fået brevet -
- helt ovre i Liberia, -
- med den tid det ville tage at nå frem -
- og så arrangere rejsen tilbage til Amerika.
Og så fra New York og hele vejen hertil, -
- alt sammen på 27 dage.
Det virker umuligt.
Herren være lovet.
Tja, Mor, -
- måske tog jeg af sted uden brevet.
Hvordan vidste du så, jeg var her?
Jeg kunne ikke være sikker.
Jeg måtte have gættet, -
- efter at have læst i avisen at han var her, -
- at du også var her.
Besluttede at tiden var kommet.
Der er du så.
Her er vi.
Odell, jeg troede, du var indenfor.
Jeg håber ikke, jeg virker utaknemmelig.
Du virker klog, Odell.
Jeg er vant til at være ude.
Al den tid ved fundet.
Hvilket fund taler du om?
Liberia, sir. Guldet.
Så inviterer han dig til middag.
"Sid ned og spis middag med mig, Odell."
Før du sagde guld, -
- var han rasende over at se dig indenfor.
Guldet ændrede vist hans mening.
Siger du ikke "Ja, Ma'am", -
- eller "Ja, Mor" før du siger det, Odell?
Så jeg kan føle i mit hjerte, hvor sød du er?
Nej, Ma'am.
Vis mig, at du er sød.
Gudfrygtig og ærlig, som jeg altid ville have.
Jeg er tilbage, fra hvor du sendte mig til, -
- og blev voksen, -
- tryg, blandt mine egne.
Liberia.
- Frihed. - Frihed?
- Pis. - Tal ikke sådan til mig.
- Hvordan, Mor? - At tale sådan til mig.
Ingen sandhed.
Ja, Ma'am.
Liberia. Frihed.
Herren være lovet.
Helligånden er over mig.
Tag ikke hans navn forfængeligt. Det gør du ikke.
Okay, Mor.
Okay.
Hvad var sandheden så?
Liberia?
Intet markarbejde.
Det gjorde afrikanske niggere.
De er dovne og dumme, Mor.
Amerikanske niggere stjal fra de afrikanske, -
- indtil englænderne snød os.
Så varmt, at man ikke kan ånde.
Fugtigt.
Hader luften.
Hader at ånde den.
Liberia.
Er der guld, Odell?
Et stort fund, Mor.
Stort.
Gud være lovet.
Han gav os sin søn for vore synder, -
- og Mr. Hearst til at hjælpe os.
Hvor skal du hen, knægt?
Jeg vil have mig noget at drikke, -
- før jeg spiser med Mr. Hearst.
Stopper den dødes nyre op i næsen, -
- eller hvordan de nu påkalder dæmoner.
Slår på potter med lårben, -
- ryster og klaprer og hopper omkring.
En til?
Er jeg sådan et svin, Harry, -
- at ejeren, i en ellers tom bar, -
- gør en opvisning ud af -
- at flytte sig længere væk fra mig?
Måske er det fordi, du er her, at andre ikke kommer.
Eller måske, Tom, -
- er det kulden herinde, som gør det, -
- når alle andre bygninger i lejren er blevet sat fint i stand.
Fej for egen dør, -
- i stedet for at give andre skylden.
Velkommen til Number 10.
Mit navn er Tom.
Harry vil betjene dig.
Han hedder Steve.
Whisky.
Goddag.
Hvor er min middagsgæst?
Jeg ved ikke, hvor han er blevet af.
Vi har nok alle forskellige idéer om, -
- hvad punktlighed betyder.
Det har alle vel om alting, sir.
Det virker mere og mere som sandheden.
Lad mig finde ham.
Han har da ikke glemt det?
Jeg ved det ikke, sir. Lad mig komme forbi.
Hvad med maden, hvis du er væk, når han kommer?
Jeg skal forbi, Mr. Hearst. Undskyld mig.
Hvor er opstaldningen?
Jeg går ikke ud fra, du kender venstre fra højre, -
- ellers havde jeg talt.
Det har jeg aldrig gjort ædru.
Pisset i bukserne.
Hvis nogen hører om det, -
- ved jeg, hvor det kom fra.
Hvem skulle jeg sige det til?
Jeg ved det kun, fordi du råbte op om det.
At pisse i bukserne, ved din bedste vens grav, -
- det bedste menneske du har kendt, -
- er det ikke værd at klage over?
Biblen siger, -
- at når to, af forskellig race, har besøgt en grav, -
- skal det fejres med sprut.
Gud være lovet.
Tak, Jesus.
Jeg ledte efter dig, -
- det var mig, der lavede mad til dig og din ven.
- Hvad er der galt? - Red min dreng, sir, -
- som hans mor ikke kan redde.
Ja?
Er du ved godt mod, høvding?
- Fint nok. - Du skal ikke lyve for mig, Dan.
Din opgave er afgørende.
- Jeg har det fint. - Og lad det være ved det.
Hvad fanden skal jeg ellers sige?
Intet. Du har givet mig et grundlag at beslutte på.
Du skal ingen steder.
Det rager mig, hvor jeg skulle hen.
Og opgaven rager mig.
Din ligegyldighed fasttømrer min beslutning.
Jeg er på nippet til at slå dig.
Det ville jeg bide i mig, -
- som bevis på at du er kommet over det, -
- og som jeg håbede, du selv ville have sagt.
Hvorfor spurgte du ikke bare?
En mening, som er givet uden tilskyndelse, har større værdi.
Jeg forudsagde det her for Johnny, næsten ord for ord.
- Hvad? - Hvordan du ville reagere på drabet.
"Dan kan ikke lide at slå ihjel i et retfærdigt slagsmål."
"Hvorfor, Al?" spørger Johnny. Og så må jeg forklare ham det:
"Det er som en konkurrence, en boksekamp."
At se lyset slukkes i deres øjne.
I det ene han havde tilbage.
Bedre ham end dig, ikke?
Du skal til Cheyenne -
- og hyre revolvermænd.
- Okay. - Jeg håber et alternativ byder sig.
Skal jeg til Bismarck?
Et alternativ til revolvermænd, Dan.
Tja, Hearst har flere penge end os.
Ved siden af hans pik, som Bullock også kunne have nedgjort, -
- da han alligevel havde fat i øret på ham.
Tror du Niggergeneralen får min søn til at tage pengene?
Hvis nogen kan, er det ham.
Niggergeneralen har en evne.
Sætter den rigtige stemning, og fortsætter så uanfægtet.
Man står lamslået tilbage:
"Hvad har ændret mit humør?
Eller min mening eller beslutning?
Måske tage imod penge, som jeg ikke ville have, -
- uanset hvad der skete?"
Sådan er Niggergeneralen.
Jeg beder til, at du har ret.
Jeg har ikke et godt forhold til Jesus, men jeg er ret optimistisk.
Må jeg få en slurk?
Se, det er det første store skridt -
- mod forståelse og venskab.
Drik ikke af en kop, -
- det næste bliver vel hvide handsker.
Godt.
Ja. Ja.
Ja, der er nye husregler i Number 10 Saloon.
Hvem som helst kan drikke her, eller slå sig ned, -
- ifølge de forbandede regler.
Jeg bliver ikke længe.
Jeg skal ikke drikke.
Jeg er her kun, Steve, -
- for at tale med manden her. - I kan slå kolbøtter -
- eller spise bananer sammen, jeg er sgu ligeglad.
Stedet her er gået i hundene.
Hvad har vi at tale om?
Din mor bad mig tale med dig.
Hun har givet mig $742 til at give til dig, -
- hvis bare du forlader lejren.
- Hvad hedder du? - Niggergeneral Samuel Fields.
Se, min plan...
Jeg arvede 1200 af en stor nigger, -
- som, at have solgt sin stald til Steve der, -
- skød sit hoved i stykker.
Udover de $742 i min lomme, som jeg vil give dig.
Min plan er at tage til San Francisco, -
- købe kusse nok til at nå fra havnen -
- til det nærmeste pensionat, -
- og så bolle mig til Stillehavet.
Hun sagde, at hun sendte dig væk.
Kun til forpulede Afrika.
Hold da kæft.
- Hvorfor var hun gal? - Jeg kaldte hende Mor.
Og nu vil du svindle hendes chef, -
- hvilket ville være et spild af din fine gule hud.
Vi har talt nok, Samuel.
Værsgo.
Niggeren, jeg inviterede til middag, er ikke kommet.
Godt det samme, -
- for hans mor er her ikke til at servere.
Hvad ved du om i aftes?
Jeg havde mavepine.
Jeg var ubelejliget på anden vis.
Du er dum, ikke sandt?
Jo, sir.
Du er stadig bedre end nogle af de andre.
Jeg kan ikke lide stedet her.
Jeg vil lægge det i ruiner.
Okay.
Taler han om hotellet? Eller noget mere?
Du skal ikke hyre dem, -
- bare fordi de er vågne og bevæbnede.
Og jeg skal huske at tage bukserne af for at skide.
Det åbenlyse fortjener at blive sagt.
Det drejer sig om karakter.
Jeg vil helst af sted, før det bliver mørkt.
At tage af sted betyder, at det er mørkt.
Bullock.
Kan han og jeg tale sammen?
Klart.
Tal endelig.
Charlie Utter tror, at blodet vil flyde.
Charlie Utter har nok ret.
Han synes, vi bør slå til først.
Tro mig, -
- selv nu, -
- hvis vi var i skoven, -
- ville jeg have kniven mellem tænderne, -
- og vi ville snige os lydløst frem.
Og hvad angår os og ham, -
- hvis blodet flyder, så vil en skov være alt, -
- hvad de finder her om 100 år.
Dugfrisk græs har mistet sin charme for mig.
Jeg vil hellere vågne op -
- inden døre.
Dan, du tager ikke af sted i aften.
Kom.
Vi skal bruge dåseferskner, Johnny.
Lad os samle lejrens ældste.
Være forvirret mellem venner, ikke?
Jeg prøvede.
Nej.
Nej, nej.
De herrer.
Mr. Hearst.
Odell!
Odell.
Goddag, Mr. Hearst.
Hvem er den nye nigger?
Du er sent på den, knægt.
Jeg er ked af det, sir.
Det er din mor også.
Er hun det?
Vi kan tale om guld, mens vi venter på hende.
Det ville være fint, sir.
- Hvordan har fingeren det? - Fint, Mr. Hearst.
Hvordan har øret det?
Flot, Bullock, flot.
Ved at camouflere vores følelser får vi et strategisk overtag.
Du får ham ikke.
Du må ikke tage ham fra mig.
Nej. Du får ham ikke.
Du må ikke tage ham fra mig.
Hun er ikke hurtig, men målrettet.
Folk er sgu folk, -
- og det er noget lort.
Du ved ikke, hvad fanden jeg taler om, -
- for du kender ikke til folk.
Jeg...
Jeg kender til folk, og de ting de gør.
Hvem taler du til, Jane?
Hvad kommer det dig ved?
Jeg vidste ikke, hvor du var.
Jeg håbede, du ville bo hos mig i stedet for at gøre det her.
Hvad mener du med "det her"?
Jeg har for nylig været involveret i -
- komplicerede forhandlinger med niggere, -
- som ikke står tilbage for nogen, -
- når det gælder om at ødelægge det for sig selv.
Jeg har lejet et værelse på Shaughnessy's.
Tilbuddet gælder stadig, Jane.
Du må gerne bo hos mig.
Jeg er et vanemenneske, -
- og jeg har svært ved at sove.
Hvis jeg kan pisse i bukserne for at sove videre, -
- er det ikke sandsynligt, -
- at jeg kommer af med vanen ved at sove et andet sted.
Kom så, Jane.
Du har ikke kræfter til at løfte mig.
Kom så.
Det her er farligt for dig, min ven.
Meget, meget, meget farligt.
Det er i orden, Jane.
Kom så.